Apareixen sis pintures inèdites de Marià Fortuny en col·leccions privades
La descoberta dels investigadors del MNAC inclou l'obra mestra 'El pati dels Arrayanes de l'Alhambra'
!['El pati de l'Estany a l'Alhambra' (El patio de los Arrayanes), de Marià Fortuny](https://static1.ara.cat/clip/6a65945a-df80-4ec7-b5c9-792011e21970_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
BarcelonaEl conservador del Museu Nacional d’Art de Catalunya (MNAC) Francesc Quílez i la documentalista Mireia Berenguer han fet una descoberta antològica: com ha avançat aquest dijous La Vanguardia, han localitzat sis pintures fins ara inèdites de Marià Fortuny (Reus, 1838 - Roma, 1874). La més important és el El pati dels Arrayanes de l'Alhambra, una obra mestra que només era coneguda per una fotografia en blanc i negre del taller de Fortuny d’un any abans de la seva mort en la qual aquesta pintura apareixia inacabada en un cavallet. Després de la mort del pintor, El pati dels Arrayanes de l'Alhambra va formar part d’una exposició a Londres el 1920, la va comprar el marxant Adolphe Goupil per 27.000 francs i cinc anys després la va adquirir el col·leccionista W.H. Stewart. Des d’aleshores se’n desconeixia el parador, i els dos investigadors l’han trobat en els fons d’un col·leccionista privat anglès que vol romandre en l’anonimat.
També de l’estada de Fortuny a Granada, Quílez i Berenguer han localitzat en una col·lecció nord-americana Esmorzar en un vell convent a l'Alhambra, que només era conegut per un dibuix que va fer en una carta que va enviar al col·leccionista José Domingo de Irureta Goyena. Els detalls de la descoberta apareixeran a la revista científica de la Universitat Autònoma de Barcelona Locus Amoenus, que també inclou una segona versió de Processó interrompuda per la pluja, una escena de carrer evocadora de l’univers de Francisco de Goya pintada el 1868 davant l’església de la Santa Creu de Madrid, mentre que l’altra versió, propietat del Museu de Belles Arts de Buenos Aires, està datada un any abans.
Marià Fortuny va ser el pintor català amb més projecció del seu temps, i el seu llegat es va dispersar quan, després de morir, les obres d’art i els objectes que guardava al seu taller romà es van vendre en una subhasta. Francesc Quílez i Mireia Berenguer també han fet recerca en col·leccions privades barcelonines i han tingut èxit: han trobat dues pintures granadines més, La 'corrala' de Santiago i L’esmolador de sabres (1872). Pel que fa a aquesta última, la va comprar a París Carlos González de Candamo, que va ser ministre plenipotenciari del Perú i un dels signants del Tractat de Versalles en representació dels països llatinoamericans, i més endavant la va adquirir un col·leccionista barceloní el 1935 quan va sortir a la venda a les galeries Laietanes. Els dos investigadors han trobat una tercera pintura de l’artista a Barcelona, una còpia del retrat de Bayeau de Francisco de Goya, a la venda en un antiquari.