Hanna Paulsberg Concept emocionen el públic pollencí
Alternatilla Jazz In Mallorca presenta la darrera banda noruega del cartell del festival
![Hanna Paulsberg Concept emocionen el públic pollencí](https://static1.ara.cat/clip/c59ffb14-6170-43db-8550-1cf36c826073_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
PollençaLa saxofonista i compositora noruega Hanna Paulsberg (Rygge, 1987) fa la seva aparició a l'esglèsia del Convent de Santo Domingo acompanyada pel pianista Oscar Grönberg, el contrabaixista Trygve Fiske i el baterista Hans Hlbækmo. Des de les primeres notes deixen clars els seus distintius. Els quatre músics descomposen el temps, canvien de ritme i extenen les melodies amb elegància sublim. Despleguen el seu abanic de referències virant amb naturalitat i delicadesa del free jazz al calipse.
Es fa patent la passió que la jove Paulsberg manifesta per Stan Getz, al que va descobrir als setze anys. Entre tema i tema, explica que, després d'anhelar que el seu instrument sonés com el del nord-americà, va continuar el seu camí a la recerca d'una veu pròpia. Aquest punt d'inflexió roman reflexat en el tema "Bye Bye Stan Getz", l'inici del qual impregna l'espai d'una bellesa malenconiosa per prosseguir amb decisió cap a direccions inèdites, talment com un riu que s'obre pas entre les pedres i la terra fins afermar la llera que el permetrà fluir cap a la mar. La influència de Getz continua plausible en el tornaveu aterciopelat que ella crea a força d'alè, metall i sensibilitat.
El baterista, que al final del concert reb un entusiasta aplaudiment per part del públic, fuig els ritmes fàcils conservant en tot moment l'harmonia i la coherència, contribuint a aproximar el so a la tradició jazzística afroamericana i avançant cap a la recerca de la novetat.
Per brillar, Paulsberg no necessita sonar a més volum que la resta d'instruments, ni tocar més ràpid que els seus músics, ni executar interminables solos aixecats a base d'egocentrisme. En canvi, reafirma la seva feminitat conduint per camins inexplorats amb la ferma creença de que la música és recurs etern, font inexhaurible d'energia.