João Barradas: tècnica, lirisme i un exquisit gust pel jazz
Nova mostra de la brillant nova generació del jazz portuguès en la recta final del festival Alternatilla
![Imatge del concert](https://static1.ara.cat/clip/523df4c6-9b2b-4f99-9565-25ed47748003_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
PalmaDivendres vespre al Teatre de Muro el protagonisme el va tenir l'acordió, un instrument poc habitual en el jazz. I ho va fer amb un jove i prodigiós instrumentista, João Barrades, fabulosament acompanyat pel saxo de Ricardo Toscano -qui ja ens havia enamorat fa uns dies a Inca-, Naima Encunya a la bateria i dos músics que també ens van impressionar en el ménage à jazz de la nit anterior: Eduardo Carhinho al vibràfon i André Rosinha al contrabaix.
A tan sols 27 anys, Barrades és un dels més creatius i destacats acordionistes europeus, amb una impecable tècnica i domini exquisit de l'instrument. A Muro ens va delectar amb un concert carregat d'emoció que va començar amb una cançó dedicada al seu pare, seguida d'un repertori fonamentalment de composicions pròpies, també alguna de Carhinho.
Deliciosos frasejos, precisió, moments de virtuosisme, exercicis d'improvisació, un quintet de músics amb un perfecte equilibri i compenetració, compartint llibertat en la interpretació i vessant talent. Gaudim de moments de gran intensitat i passatges més relaxats en els quals ens semblava que l'acordió de Barrades “respirava” per si sol obrint i tancant la seva manxa. Però no sols va ser protagonista l'acordió de Barrades, va haver-hi espai i temps per al lluïment de tots i cadascun dels membres del seu extraordinari grup.
Comentant el concert a la sortida, sentim que una senyora explicava que amb el que havia vist i escoltat anit, havia aconseguit reconciliar-se amb l'acordió, aquest “piano de tirants” al qual ella sempre associava a una cosa més folklòrica o a personatges més banals del segle passat com Maria Jesús i Miliki. És clar que la dona tampoc havia escoltat grans músics com Astor Piazzolla i Richard Galliano, ni uns altres més alternatius que també reivindiquen aquest instrument, com Mumford & Sons i Arcade Fire. I és que amb la música, especialment amb el jazz, només cal deixar-se portar per aconseguir oblidar-nos dels prejudicis. El que és bo, i ben executat, surti de l'instrument que surti, sempre agrada.
Aquest dissabte serà el torn de Bruno Calvo Quartet, un projecte integrat per quatre dels músics joves amb més talent de l’escena musical improvisada europea, procedents de països com Itàlia, Espanya i Holanda. L'Auditori de Porreres serà la seu del penúltim concert de l'Alternatilla Jazz Festival in Mallorca 2019.