Clots Carbons, pels passos de n’Argentó i de l’Estaca
Es tracta d’un conjunt de tres dolines compreses entre els Binis, el massís del puig Major, el coll de Sant Llorenç i sa Calobra
![Clots Carbons, pels passos de n’Argentó i de l’Estaca](https://static1.ara.cat/clip/268664cb-e536-4911-8461-5cfa85d9fee3_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
PalmaEls Clots Carbons són un conjunt de tres dolines situat en una zona intensament carstificada i d’un relleu enèrgic, compresa entre els Binis, el massís del puig Major, el coll de Sant Llorenç i la carretera de sa Calobra. Aquests clots, científicament, es denominen dolines. La ruta comença a la plataforma del funicular, on es deixen els cotxes, i es puja per un tirany que mostra l’escalonada serra de na Rius. S’assoleix el coll del Porxo Esbucat i es passa pel costat, per un camí que presenta una petita boca de la fonteta, que quan no hi ha pluja passa desapercebuda. A partir d’aquí es coninua el camí marcat fins que a la dreta apareixen les restes d’una antiga explotació agrícola, on hi ha diferents trams empedrats. Es continua caminant fins a deixar el camí del Cingles a la dreta i es continua la ruta fent la volta al turó dels Matalassos.
La ruta està molt ben senyalitzada i, en aquest punt, es camina en direcció al congost fins a arribar al pas de n’Argentó. A un tram de cornisa empedrada, planera, el segueix una altra cornisa inclinada i escalonada. La baixada pel coster de la coma de Bini es fa per un inclinat carritxerar, per tal d’assolir el jaç del torrent del Gorg dels Diners i continuar torrent avall.
Pas de l’Estaca
Uns metres abans que el torrent es posi valent i barri el pas als senderistes, s’abandona per la dreta, pel pas de l’Estaca. Aquesta torrentera inicia la seva carrera desenfrenada cap a la mar, a la coma del Ribell o coma Fosca. Es camina en paral·lel al tall del torrent i es transita per passos estrets i comes fragoses que comprometen l’orientació. Abans d’acabar de pujar es pot observar el paissatge costaner de Tuent. Dirigits per les fites, s’avança lluitant amb una vegetació esponerosa i espinosa. Arribats a aquest punt, s’ha de pujar al coll que es veu a la dreta del punxegut penyal. En aquest punt s’ha de passar entre els penyals per tornar a trobar el camí que comunicava Tuent i sa Calobra amb la vall de Bini. Tot i haver-hi fites, s’ha de tenir clar on es vol anar, ja que es podria agafar una direcció incorrecta. Es continua per un terreny que no dona treva fins a arribar a un penyal on hi ha una petita creu metàl·lica. Es passa per petites zones que semblen clots i s’avança lentament cap a una clapa de pins i es passa pel costat d’un dels tres Clots Carbons. Aquí es continua pel camí fins a arribar a una depressó formada pels clots del terreny. En aquest punt s’ha d’anar alerta, ja que un ramal del camí baixa atansat a la paret d’una cinglera. S’ha de pujar cap a una paret de pedra en sec, que es veu més amunt, a la dreta. Vora el pi que es deixa enrere hi ha la fita que assenyala el desviament. Des d’aquí es poden observar els tres Clots Carbons. Per aquest portell obert passa el camí de la Barra, el qual duu una altra vegada al camí dels Cingles, on s’ha començat la ruta. Ara ja es desfà el camí que s’ha fet durant el matí i es torna a passar pel coll del Porxo Esbucat. Ja només queda la darrera baixada per arribar a la base del funicular.