El milionari que vol tancar la ferida més dolorosa de l'esport britànic
Jim Ratcliffe, accionista del Manchester United i propietari d'un potent equip ciclista, posa els diners al vaixell de l'INEOS Britannia
![Jim Ratcliffe, accionista del Manchester United i propietari d'un potent equip ciclista, posa els diners al vaixell l'INEOS Britannia](https://static1.ara.cat/clip/b19ed8eb-c18b-4008-81c9-a66944b730f7_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
BarcelonaEls britànics van crear un munt d'esports i competicions que encara avui són molt populars. I després es van especialitzar en perdre-les. El 1996, quan van organitzar l'Eurocopa de futbol a casa, el grup The Lightning Seeds va fer una cançó juntament amb els còmics David Baddiel i Frank Skinner titulada 'Three lions' convertida en un himne. A la lletra, deien: "Thirty years of hurt, Never stopped me dreaming". És a dir, una ferida de 30 anys, els anys que feia que la selecció anglesa no guanyava cap títol. Ara la ferida ja és de 60 anys, gairebé.
Ara, cap ferida com aquella de la Copa Amèrica de vela. Ells van crear la competició el 1851 per demostrar al món, en temps del vell Imperi, que tenien els millors vaixells. I van perdre la regata a casa contra l'Amèrica de Nova York. Des de llavors, els britànics s'han obsessionat a recuperar la preciosa Copa de les 100 guinees: no ho han fet mai. És a dir, van crear la competició més prestigiosa de vela i no l'han guanyat mai. Una ferida de més de 170 anys que no van tancar magnats com Sir Thomas J. Lipton, el gran empresari de les infusions, que va gastar-se molts diners en fer vaixells que sempre perdien amb els nord-americans.
Aquest any, a la Copa de Barcelona, els britànics s'il·lusionen amb poder tancar la ferida després de veure com l'INEOS Britannia ha guanyat la primera fase de la competició. Queda encara un llarg camí fins a la final contra el Team New Zealand, però el vaixell ha competit prou bé a les ordres del quatre cops campió olímpic Sir Ben Ainslie, que va guanyar aquesta copa el 2013 amb l'Oracle, vaixell nord-americà. La clau, però, és tenir darrere el suport de l'empresa INEOS i un dels magnats més curiosos del món, Jim Ratcliffe, un home obsessionat amb els esports que no fa gaire, per exemple, va comprar el 27% del Manchester United. Ratcliffe ha invertit en el rugbi, el ciclisme, el motor, el futbol... però admet que res li faria més il·lusió que ser el responsable del primer triomf britànic a la Copa Amèrica. "Tornar el Manchester United al primer nivell és un repte, però res més gran que la Copa Amèrica...no l'hem guanyat mai. És un esport d'alt risc, únic, amb una gran història. Passes anys preparant-ho tot, reclutant enginyers, dissenyadors, mariners... És el gran repte que tenim", va dir a Barcelona fa uns mesos.
Nascut el 18 d'octubre de 1952 a Failsworth, una localitat de Lancashire, era fill d'un obrer i una professora. Una infància sense cap mena de luxe, amb uns pares que li van poder pagar els estudis de química a la Universitat de Birmingham i, gràcies a una beca, a la prestigiosa London School of Economics. Anys més tard va ser nomenat doctor en química per la Universitat d'Oxford. Però deixaria les aules per entrar a la petroliera nord-americana Esso com a químic, i va saltar després a una empresa de fabricació de fibres, Courtaulds, i a la firma financera Advent International. Era un bon treballador ben pagat, però poca gent hauria imaginat llavors on arribaria. El 1998 va decidir crear la seva pròpia empresa, INEOS, centrada inicialment en comprar actius químics i petroquímics. El primer cop va ser quedar-se, demanant préstecs, amb dos centres químics que la petroliera BP no volia. Va ser un èxit. Ràpidament va diversificar les inversions dins del sector de l'energia, de les renovables al petroli. Actualment, s'estima que deu tenir una fortuna d'uns 13.000 milions de dòlars, després de sumar a l'empresa dos socis, Andy Currie i John Reece, persones fetes a si mateixes, com Ratcliffe, havent treballat a BP el primer i a l’auditora PriceWaterhouseCoopers el segon.
Amb les butxaques plenes, va decidir que gastaria bona part dels diners en la seva gran passió: l'esport. La primera inversió la va fer el 2017, quan va comprar el Lausana, un equip de futbol de Suïssa, aprofitant que hi anava molt, ja que era on INEOS tenia una de les seves bases per raons fiscals. De fet, preguntat per aquesta passió per l'esport, ell explica que "a INEOS som tres paios del nord d'Anglaterra, gent normal apassionada de l'esport" en referència al lloc de naixement de Reece, Currie i ell mateix, la zona de Manchester, on hi ha gran tradició esportiva. El 2018, Ratcliffe va intentar guanyar per primer cop la Copa Amèrica. Es va gastar més de 100 milions d'euros entrant com a patrocinador en un projecte nascut el 2012 que pretenia crear un vaixell guanyador per als britànics. L'acord d'entrada a l'equip se signaria després de prendre dues copes amb Sir Ben Ainslie a Londres, quan el mariner i l'empresari es van posar d'acord. "El gintònic més car de tots els temps" bromejaria el propietari d'INEOS. Però aquell primer projecte seria derrotat clarament pel Luna Rossa italià el 2021, fet que va esperonar Ratcliffe a involucrar-se més en el projecte i va passar a ser-ne el propietari. El vaixell oficialment competeix amb el Royal Yacht Squadron, club de vela de l'illa de Wight, però el propietari d'INEOS ha creat una xarxa que els permet treballar i entrenar en molts llocs, com els despatxos de l'equip de Fórmula 1 Mercedes, amb qui comparteixen estratègies, ja que INEOS patrocina l'escuderia alemanya.
Ratcliffe també s'ha fet famós per crear l'equip de ciclisme INEOS Grenadiers, que ha guanyat set cops el Tour amb ciclistes com Bradley Wiggins, Christopher Froome, Geraint Thomas o Egan Bernal. En futbol, ha invertit diners en clubs com el Niça francès, ciutat on passa llargues temporades, patrocina la selecció de rugbi de Nova Zelanda i és propietari d'un equip de corredors de maratons d'elit. De fet, la seva passió pels esports el va portar, el 2022, a trucar a Joan Laporta, president del Barça, proposant comprar el 50% del Barça a canvi de 3.000 milions d'euros que servirien per deixar sense deutes el club català. S'oferia a pagar el nou estadi amb el compromís de no vendre les accions a ningú, però Laporta li va recordar que el Barça pertany als socis. El propietari d'INEOS ha acabat venint igualment molt a Barcelona per seguir la Copa, i ha passat orgullós per sota la bandera britànica gegant de la seu de l'equip. Nacionalista britànic convençut, va ser defensor del Brexit en el seu moment. Quan ho feia, però, ell residia entre Mònaco, França i Suïssa. Coses dels milionaris.