Al Gran Basar d'Istanbul: "Aquí només hi ha gats"
El país s'obre al turisme malgrat que encara registra 800 contagis diaris
![El Gran Basar d'Istanbul torna a obrir les seves portes](https://static1.ara.cat/clip/b10261fe-bf4a-43ba-b4af-fd4e23ecb164_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
Istanbul“Al Gran Basar ara només hi ha gats”, afirma el Mehmet, comerciant d'un dels mercats més reconeguts del món, amb prop de 4.000 parades i per on cada dia passen més de 250.000 persones. No amaga els nervis del primer dia de feina després de més de dos mesos sense poder apujar la persiana. Tot i sentir-se satisfet de tornar al seu lloc de treball, afirma que aquests primers dies no tindrà gaire feina: “Obrirem per als turcs, que no solen venir a comprar res aquí”. L'únic negoci que aquesta setmana funciona al mercat és la botiga de tabac, i no és el seu.
Aquest petit comerciant té dues botigues de bosses de mà i dona feina a deu persones. Ell és l'únic germà que ha seguit amb un negoci familiar que ja acumula més de 50 anys a la icònica joia de la ciutat turca. Mig segle en un centre comercial que el sultà Mehmet II va fundar l'any 1461 i que mai havia estat tancat durant tant de temps. L'últim gran sotrac que va patir va ser l'any 2016, amb l'intent de cop d'estat contra el govern d'Erdogan.
El Dogan, assegut fora de la botiga d'ulleres en la qual treballa, ho rememora. Segons assegura, la caiguda del turisme per la falta de seguretat no va aturar l'activitat del basar, però va esborrar-ne la clientela. Amb una frase s'autoconvenç: “Quan acabi la malaltia vindran”. Ho diu amb un somriure poc convincent.
Ningú sap quan serà això. El Mehmet descriu un aspecte de la situació a contrarellotge: tot i no voler detallar el preu que paga per la botiga més gran que té, inverteix en la petita un total de 10.000 euros mensuals entre el lloguer, despeses de personal i el rebut de la llum. “Jo puc aguantar un parell de mesos més, però no és el cas dels altres”, explica sobre el futur de milers de venedors que esperen amb ansietat l'obertura dels vols internacionals, que es reprendran gradualment aquest mes. “Continuen les nostres negociacions i esforços per reiniciar els vols”, va dir aquesta setmana el ministre de transports, Adil Karaismailoğlu.
Obertura gradual
El ministre de l'Interior, Süleyman Soylu, va anunciar el 10 d'abril al vespre que els següents dos dies estarien marcats pel confinament obligatori arreu del país. Pocs minuts després, carrers plens de gom a gom, corredisses i tensió a les botigues d'aliments. Els fets van provocar fortes crítiques i Soylu va presentar una dimissió que no va ser acceptada pel cap de l'executiu, Recep Tayyip Erdogan. Durant les següents setmanes els atrafegats carrers d'Istanbul van buidar-se i tots els establiments comercials van tancar.
Des que el Gran Basar va apagar els llums, Turquia ha posat en quarantena obligatòria les persones de més de 65 anys i les de menys de 20. També ha clausurat bars, cafès, restaurants, establiments no essencials i ha fixat confinaments parcials per als caps de setmana o en dates assenyalades, com els dies festius pel Ramadà. Els dos aeroports comercials també han passat a cobrir serveis essencials de repatriació per a nacionals o estrangers que volguessin tornar a casa. Quant a les pèrdues humanes, prop de 4.500 persones han mort per coronavirus i 160.000 s'han infectat, segons el recompte oficial.
A partir del juny, amb prop de 800 contagis diaris declarats a Turquia, Erdogan ha donat llum verda a una reobertura gradual que implica retirar les restriccions als comerços, com el Gran Basar, i l'esperança de rebre amb els braços oberts la quantitat més gran possible de turistes per esmorteir el cop.
Després d'una pregària conjunta i una icònica reobertura davant els ulls de la premsa internacional, el mercat va obrir les portes dilluns al matí amb la perspectiva de tornar a omplir els seus passadissos. Minuts després, els empleats de les botigues accedien als seus llocs de treball, netejaven els seus espais i s'asseien per contemplar un paisatge desèrtic com mai l'havien vist.
El Mehmet, turc de naixement i basc d'adopció, assenyala un racó del laberint del Gran Basar: "Aquí m'hi vaig trobar un gat mort l'altre dia. Si no saben sortir del mercat o es queden esperant l'arribada de persones, moren".