I ara què? Els 'tories' decidiran el relleu de Johnson
Com el primer ministre dimissionari, el seu successor no passarà per les urnes
![Larry, el gat de Downing Street, s'asseu a la vorera davant del número 10 de Downing Street el 5 de juliol de 2022 a Londres, Anglaterra](https://static1.ara.cat/clip/c7ce972d-58be-4cc1-afde-1c652b2fef7b_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
LondresEl Regne Unit no convocarà automàticament eleccions perquè els ciutadans decideixin qui ha de ser el successor de Boris Johnson. Això és perquè el sistema electoral britànic no és presidencial. El primer ministre no l'escull ni tan sols el Parlament. L'escullen els partits a través de la tria d'un líder. El líder es converteix, de facto, en l'inquilí del número 10 de Downing Street. El sistema d'elecció dels diferents partits no és idèntic, però en tots els casos són els números 1 els que acaben com a premier.
Què passa si el líder del Partit Conservador renuncia a la direcció?
Es desencadena una cursa per un nou lideratge de manera automàtica. Segons la BBC, Johnson ha optat per una dimissió en diferit: dimiteix com a líder del partit, però no com a Primer Ministre, i continuarà al càrrec fins que els tories elegeixin un nou premier, al congrés de la propera tardor. És el mateix que va passar amb Theresa May el 2019 i David Cameron el 2016.
Què passarà fins el congrés 'tory'?
El Regne Unit té governs provisionals de facto durant els períodes electorals, però no durant la tria d'un nou líder. Durant aquest període, el govern i la funció pública funcionen sense canvis. El primer ministre tindria tots els seus poders habituals, sempre i quan decideixi que continua.
Com inicien els diputats conservadors la cursa pel lideratge?
Els diputats del Partit Conservador poden posar en marxa una moció de censura contra el líder quan el 15% (54 diputats) dels parlamentaris conservadors escriuen al president del Comitè del 1922 del partit, que representa els diputats de segona fila, comunicant-li que han perdut la confiança en el líder. És el que va passar a principis de juny. Malferit, Johnson va sobreviure. La moció presentada contra Theresa May es va celebrar el 12 de desembre del 2018, l'endemà que se li comuniqués que s'havia assolit el llindar del 15%. May necessitava 159 diputats i va guanyar la votació per 200 a 117. Johnson la va guanyar per 211 vots contra 148 (59% a 41%). Segons les regles actuals, si més del 50% de tots els diputats conservadors (180 diputats) voten a favor del primer ministre, pot continuar com a líder i no es pot activar cap nova moció durant dotze mesos. No obstant això, el comitè pot canviar les regles. O bé, si queda clar que més del 50% del grup parlamentari està contra el líder, i no es pot celebrar una moció de confiança perquè encara no fa un any de l'última, li presentarà la realitat de la situació i les alternatives. El canvi de regles o la visita de rigor són les dues opcions que ara, davant la situació de descontentament amb Johnson, poden passar.
Com ha triat líders el Partit Conservador en el passat?
Abans del 1965, els líders del Partit Conservador es triaven després de la discussió entre els diputats de Westminster, més que no pas a través d'una elecció. El 1965, el líder del partit, Alex Douglas-Home, va introduir un procés segons el qual els futurs líders haurien de ser elegits per votació dels diputats conservadors. Per tenir èxit a la primera volta, un candidat hauria d'obtenir més del 50% dels vots i tenir el 15% d'avantatge sobre el segon classificat. Si ningú ho aconseguís, les eleccions continuarien fins que un candidat aconseguís més del 50% dels vots. Amb tot, les regles actuals són lleugerament diferents i van ser introduïdes el 1998 per William Hague, llavors líder tory, després de la derrota del partit a les eleccions generals del 1997. Ara, els dos més votats pels parlamentaris es presenten a una elecció davant de la militància. Així és com Johnson va ser designat encara no fa tres anys.
Hi ha altres maneres d'iniciar un repte de lideratge contra un líder del Partit Conservador?
No hi ha cap altre mètode formal per iniciar un desafiament al lideratge. Tanmateix, hi ha maneres perquè la resta del partit manifesti la falta de confiança en el líder. La Convenció Nacional Conservadora (NCC) és un òrgan que representa l'ala voluntària del partit, formada per presidents d'associacions, oficials d'àrea i regionals i grups com ara Joves Conservadores i l'Organització de Dones Conservadores. L'abril del 2019, més de 65 presidents de l'Associació Conservadora van signar una petició demanant una reunió general extraordinària del NCC en què es van plantejar les preocupacions sobre el lideratge del Partit Conservador de Theresa May.