La vida a Moscou després de la rebel·lió: "És millor no pensar-hi"
Els moscovites es pregunten com els tancs de Wagner van poder avançar amb tanta facilitat pel país
![Ambient a Moscou després de la retirada del grup Wagner de Rússia](https://static1.ara.cat/clip/534b1bf6-67b8-43a7-a71a-b67c8a7eb758_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
MoscouEls ciutadans de Moscou respiren més tranquils, tot i que la ciutat encara està afectada pel fort ensurt de dissabte, quan van estar a punt d’esclatar enfrontaments per la revolta militar del grup Wagner. Aquest dilluns, moguts per la necessitat de recuperar la normalitat, molts ciutadans de la capital russa han decidit anar a treballar, tot i que l’ajuntament havia decretat, per motius de seguretat, que no era un dia laborable. La gran majoria de comerços, edificis administratius i oficines han obert les portes per atendre els clients. Les cafeteries estaven plenes. Els embussos en les principals artèries viàries que connecten els districtes de la ciutat, però, no eren els habituals d’un dilluns. Hi havia força policia a les estacions de metro més cèntriques de la línia blava, conegudes per la seva arquitectura soviètica.
Bella Rogova, de 30 anys, no tenia festa perquè treballa als afores de Moscou. “Ho prefereixo, perquè així no penso en el que va passar dissabte”, explica. Aquesta jove moscovita va anar dissabte a la tarda al banc per canviar rubles per euros, davant el temor que el valor de la moneda del país perdés valor, però li va resultar impossible. “Em van dir que no disposaven d’euros perquè al matí altres clients ja hi havien anat a fer la mateixa operació”, detalla.
Reconeix que es va espantar mentre veia que les tropes de Wagner es dirigien sense problemes cap a la ciutat. Es va passar el dia enganxada a les notícies. Però apunta que va passar més por, per exemple, quan el Kremlin va decretar la mobilització parcial de la població civil per enviar-los a lluitar a Ucraïna.
Vasilisa Skvortsova, de 32 anys, treballa com a comercial freelance en el sector dels cosmètics i aquest dilluns tampoc ha estat un dia gaire excepcional per a ella. “Prefereixo dur la vida de sempre i no capficar-me en el que va passar". Skvortsova estava a la datxa (la casa de camp russa) que té a la regió de Vladímir amb el seu marit i els dos fills quan va començar la revolta. “Divendres ja vaig veure algunes notícies, però no me les creia. Quan vaig veure que era real, vaig trucar a familiars propers perquè vinguessin a la datxa, un lloc més segur. Patia per ells, però em van dir que es quedaven a Moscou”, recorda. Quan finalment les tropes de Wagner van fer mitja volta i tot tornava a la normalitat, va decidir fer les maletes de nou i tornar cap a la seva ciutat. La “sensació d’irrealitat” és absoluta, comenta.
Incredulitat davant la marxa de Wagner
Alena Fomina, de 29 anys, treballa en el departament jurídic d’un gran centre comercial i dissabte, precisament, era a l’oficina. “Sí que vaig veure les notícies, i esclar que vaig patir, però em vaig centrar en la feina que tenia i vaig mirar de no pensar-hi massa”, destaca, i quan va tornar al pis, on viu sola, també va decidir no mirar les notícies ni parlar-ne massa. La fatiga entre molts ciutadans russos, després de gairebé dos anys d'invasió i d'un clima de repressió total contra aquell qui la critica, és palpable.
Potser per aquesta autocensura, també palpable, els moscovites parlaven aquest dilluns més del temor que hi pogués haver un enfrontament armat a la mateixa ciutat que no pas de les conseqüències polítiques de tot plegat. Creuen que la situació és massa complexa i, de fet, no entenen com els mercenaris de Wagner, un grup que tenia una forta acceptació social arreu del país, van poder arribar amb tanta facilitat tot travessant les carreteres del país. Bufen alleujats, com si s’haguessin tret un pes de sobre. No hi va haver vessament de sang, celebren molts.
I, amb la boca petita, alguns fan notar que els va sorprendre que Putin no s’erigís en vencedor de l’intent de cop d'estat i fins aquest dilluns a la nit, quan l'home fort del Kremlin va comparèixer per enviar un discurs a la nació, es preguntaven on havia estat els últims tres dies. La compareixença ha duat menys de cinc minuts. Una bona estona del discurs l'ha dedicat a donar les gràcies a la societat russa, que va demostrar "que està unida". Els moscovites, cada cop més acostumats a notar l'impacte directe de la guerra, demà dimarts tornaran a treballar. Sense excepcions.