La tele dissimula l’absència de Rajoy
![La tele dissimula l’absència de Rajoy](https://static1.ara.cat/clip/efdc2d31-1492-462e-95fd-42bca2c6e607_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
PeriodistaL’únic informatiu que no va obrir amb la moció de censura va ser el d’Antena 3. Van prioritzar el titular inicial de la dimissió de Zinedine Zidane. Però la presentadora, Sandra Golpe, advertia: “Y quizá, quizá, estamos ante la primera de las dimisiones importantes que veremos hoy jueves”. Un informatiu que s’atreveix, fins i tot, a endevinar el futur.
A TVE van modificar la programació per oferir en directe la transmissió de la moció de censura. Al matí, el pla televisiu de l’hemicicle que mostrava el president Rajoy l’incloïa de manera preeminent, amb Soraya Sáenz de Santamaría al costat. Però a partir de la seva misteriosa desaparició de la tarda, la realització diluïa la seva deserció amb un pla més general del seu grup parlamentari, de tal manera que el rètol sobreimprès en pantalla fins i tot tapava l’escó de Rajoy. Malgrat que en algunes intervencions es va lamentar la fugida del president espanyol, la televisió no en subratllava l’absència com a contraplà, que potser hauria estat el més honest a nivell periodístic. Una butaca buida té una càrrega informativa molt potent. A Cuatro sí que posaven èmfasi en aquell bodegó de l’escó desocupat i ho remarcaven amb un titular contundent. “Rajoy ausente. Solo el bolso de la vicepresidenta ocupa su escaño”.
Ni tan sols quan Pablo Iglesias va denunciar des del faristol que feia vergonya que l’escó estigués ocupat per una bossa, la realització no el va ensenyar.
El desconcert de l’absència es feia evident també en el desenvolupament de les connexions a TVE. La presentadora Ana Blanco, des del plató, connectava amb l’entrada del Palau de la Moncloa on hi havia una reportera informant del no res. A l’inici de la tarda la periodista comunicava desconcertada que Rajoy era encara al restaurant on havia dinat. Però a mesura que avançava la tarda, la manca d’informació era evident: “No hay ninguna reacción en el Palacio de la Moncloa, suponemos...”, preguntava Ana Blanco. I la periodista reconeixia el misteri: “En esta hora ya, no sabemos. Nos dicen fuentes del gobierno que está bien y que no va a dimitir”. I per amenitzar la tarda anaven connectant en directe, de manera reiterada, fins i tot en intervals de vuit minuts, per alertar de la davallada l’Íbex-35: “El peor mes de mayo desde 2012”. Terror econòmic com a recurs.
Les televisions espanyoles, per cert, van repetir una vegada més l’estratègia de la intervenció de Joan Tardà per fer altres connexions o fins i tot anar a publicitat.
L’absència de Mariano Rajoy i la necessitat de dissimular-la a nivell visual va implicar que el protagonisme caigués en Pedro Sánchez pel que fa a la imatge. Tots els plans de reacció de les intervencions dels altres partits tenien el rostre atent del líder del PSOE com a resposta. Tant pel duel entre Rivera i Sánchez com pel que destil·lava de manera inevitable la realització, era com si, abans de cap votació, abans de cap resolució, abans de cap dimissió, ja s’hagués produït el relleu presidencial.