Quin preu pagarà Vox al PP per haver salvat Le Senne?
El Govern assumeix que el pacte d’investidura no es refarà, però espera negociar amb l’extrema dreta el decret de simplificació i els pressupostos
![El debat sobre la destitució de Gabriel Le Senne com a president del Parlament, el passat 3 de setembre.](https://static1.ara.cat/clip/5b47960b-aed9-491d-9305-9ea70d96081d_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
PalmaNo fa ni dos mesos que el líder estatal d’extrema dreta, Santiago Abascal, va dinamitar l’acord de governabilitat amb el PP a les Illes. Però, tot i això, el Govern va salvar el passat dimarts la presidència de Vox al Parlament. La presidenta, Marga Prohens, no va deixar caure Gabriel Le Senne en la votació orquestrada per l’esquerra per destituir-lo. Quin preu pagarà Vox a canvi d’aquesta concessió? El deute contret pel partit verd és important. Fonts del Govern esperen poder negociar el seu suport, per ara, en tres projectes: el decret de simplificació administrativa, el sostre de despesa i els pressupostos.
El debat sobre la remoció de Le Senne ha servit a l’Executiu per posar les bases per intentar solucionar, de sotamà, la crisi institucional oberta a partir de la ruptura entre PP i Vox a l’Estat. El pacte de les Illes va ser un dany col·lateral de la guerra al flanc de la dreta a Madrid. Per tant, el PP balear va optar per deixar que es refredés la situació i assajar un acostament més endavant, amb la votació sobre Le Senne. Encara que totes les parts neguen les negociacions formals, fonts autoritzades asseguren que hi ha hagut contactes amb la direcció de Vox a Madrid.
El grup parlamentari de Vox a les Balears, sumit en una crisi interna sense precedents, ha estat completament apartat com a interlocutor i ha perdut tota l’autonomia, fins al punt que el grup deixarà de reunir-se setmanalment. Per tant, qui decideix és l’executiva d’Abascal. Fonts del PP han observat una “falta de seguiment” de la ruptura del pacte a les Balears per part de la cúpula de Vox: “Ens duu a pensar que no els interessa dinamitar-ho tot”. En el mateix sentit, fonts coneixedores asseguren que, encara que Vox no ha assolit “cap compromís” concret a canvi de l’abstenció del PP sobre Le Senne, la formació acabarà oferint una contrapartida.
Mantenir l’estabilitat institucional
Si el partit torna el favor als populars, però, serà mitjançant la negociació iniciativa a iniciativa: “El pacte de governabilitat no es restituirà”. “Ara no és el moment de discutir les mesures concretes, però no hem trencat els ponts”, expressen les mateixes fonts. La prova del cotó serà la tramitació del decret de simplificació administrativa. “Si el bloquegen, no podríem acceptar-ho de cap manera”, apunten aquestes veus.
Després del trencament de l’acord d’investidura, el PP va optar per salvar Le Senne mitjançant una abstenció. Fonts del partit insisteixen a remarcar aquesta posició, que és diferent de votar en contra de la iniciativa de l’esquerra, malgrat que, a la pràctica, implica el mateix: que el dirigent de Vox mantingui el càrrec. “Si el pacte amb Vox hagués estat vigent, hauríem votat en contra”, assenyalen aquestes veus. De fet, durant el debat de la iniciativa –que instava Le Senne a marxar per haver esqueixat una fotografia de Les Roges del Molinar en el ple– l’actitud dels dos partits va ser de no-agressió. Ni el PP va defensar l’actuació del president, ni Vox va referir-se al PP, evitant visualitzar l’enfrontament entre els antics socis. Encara estan lluny, per tant, d’una reconciliació definitiva.
“Treure el president del Parlament hauria implicat la ruptura: una cosa és trencar el pacte i l’altra que es bloquegi tot”, apunten veus de l’Executiu. “No posarem en risc l’estabilitat del Govern per guanyar una cadira més”, insisteixen. Si haguessin fet caure Le Senne, la presidència hauria estat per al PP. “Si queia el president, el clima hauria estat molt difícil”, expressen fonts de l’equip de Prohens. En el mateix sentit, expliquen que, encara que Vox no ha assegurat res al Govern, “els missatges que han enviat” indiquen que, “malgrat que faran la guerra per la seva banda, no hi ha una voluntat de cremar-ho tot”. La previsió de l’Executiu, per tant, és que malgrat que l’extrema dreta continuarà intentant marcar “la seva agenda”, no estan tancats a arribar a acords en altres àmbits. La portaveu del grup parlamentari de Vox, Manuela Cañadas, es va expressar el passat dimecres en aquesta línia. La diputada va aplaudir l’abstenció del PP en la votació sobre Le Senne: “És estendre una mà”. Així, va assegurar que el gest permetrà que els dos partits puguin “arribar puntualment a acords”.
Els díscols es mouen
El PP balear no veu alternativa a pactar la major part de les seves iniciatives amb Vox. Encara que poden cercar el suport de l’esquerra en qüestions puntuals, difícilment el PSIB ni MÉS per Mallorca, Més per Menorca o Unides Podem podrien validar normes que imprimeixen el model de país que defensen els populars. L’única alternativa dels populars a Vox seria una complicada aliança amb diputats díscols i trànsfugues de Vox. Els rebels ja s’han mogut: Sergio Rodríguez, Idoia Ribas i Agustín Buades –que la setmana passada va passar a no adscrit– han cridat Vox i el PP a recosir l’acord. Amb tot, per ara, fonts del Govern més aviat veuen les disputes internes de la formació com una oportunitat per refer el diàleg amb Abascal. “En altres territoris, Vox pot no tenir cap por d’anar a unes eleccions amb tranquil·litat”, observa un càrrec intern: “Però aquí, tenen una situació complicada, no els interessa fer saltar la legislatura, i això pot facilitar que tinguin una posició més favorable a negociar”. Aquests són els càlculs del PP. Encara que el partit d’Abascal té fama de ser imprevisible, i que no hi ha res tancat. Una veu dels díscols de Vox fa el següent pronòstic: “A canvi que Le Senne sigui president, serem bons al·lots”. Però no en té la certesa, perquè l’hermetisme impera: “Ho veurem en els pressupostos, si l’agenda de Vox es manté, per exemple, en qüestions com la llengua”.