Aïllen una dona en un hospital de Sant Sebastià per un possible contagi d'Ebola
La pacient està estable i a l'espera dels resultats que confirmin o no la presència del virus
![Façana de l'Hospital Donostia, a San Sebastià, on està ingressada la pacient presumptament contagiada per Ebola](https://static1.ara.cat/clip/bc9674fa-ff73-48e1-a1d1-9006fc65a9ac_16-9-aspect-ratio_default_0_x167y61.png)
BarcelonaEl servei basc de Salut, l'Osakidetza, ha confirmat aquest dijous que ha activat el protocol davant la sospita d'un cas de febre hemorràgica que podria ser provocat pel virus de l'Ebola. Per aquest motiu, s'han engegat tots els recursos especials d'alta seguretat i aïllament.
La persona presumptament contagiada és una dona que havia estat a la República Centreafricana, està estable i ha estat traslladada a la Unitat d'Alta Seguretat Biològica de l'Hospital Universitari Donostia, destinada a pacients amb malalties infeccioses greus.
Segons ha informat el govern basc i ha confirmat el ministeri de Salut, tant el dispositiu com tot el protocol de seguretat s'han posat en marxa "en menys de 24 hores" per "oferir la millor atenció" a la pacient i alhora "garantint-ne l'aïllament i la seguretat", tant per a ella com per a l'equip de professionals que l'atén. De fet, l'Hospital Universitari Donostia és un dels set hospitals de tot l'Estat que compten amb una unitat amb recursos especials d'alta seguretat i aïllament per al tractament d'aquesta malaltia.
La pacient presumptament contagiada està a l'espera dels resultats que confirmin o no el contagi per Ebola.
El cas de la pacient és el segon quadre de febre hemorràgica que es detecta a Espanya en l'últim any. El juliol de l'any passat un home de Lleó va ingressar al mateix hospital de Sant Sebastià i va ser diagnosticat amb el virus de la febre hemorràgica de Crimea-Congo, en aquell cas provocat per la picada d'una paparra. L'home, natural d'El Bierzo, va rebre l'alta mèdica al cap d'unes setmanes.
El segon país més pobre del món
La República Centreafricana és el segon país amb una renda per càpita més baixa del món, després de Burundi, i no disposa d’un sistema sanitari funcional. L’esperança de vida amb prou feines arriba als 50 anys i menys de la meitat de les criatures estan vacunades contra la pòlio, la diftèria o el tètanus (la malària i les malalties diarreiques fan estralls entre els més petits). Una de cada 25 persones adultes és seropositiva i el país presenta la segona taxa de mortalitat maternal més elevada del planeta. La meitat de la població sobreviu gràcies a l’ajuda humanitària.
No s’ha declarat mai cap cas d’Ebola a la República Centreafricana, segons el Centre de Control de Malalties (CDC) dels Estats Units, encara que els serveis de vigilància epidemiològica són molt precaris, en un país on l’estat no controla gran part del territori, on operen diferents grups armats. El govern amaga problemes sanitaris, com una epidèmia en curs de xarampió, per estalviar-se’n el cost polític. L’OMS té constància de brots de xarampió, verola del mico i pòlio, però no d’Ebola.
En la visita que hi va fer el 2018, coincidint amb el brot d’Ebola al país veí, la República Democràtica del Congo (RDC), el secretari general de l’OMS, Tedros Adhanom Ghebreyesus, va constatar que la República Centreafricana havia fet “una bona feina” per preparar-se davant la malaltia. Es va establir un punt de control al port del riu Ouango, fronterer amb la RDC; el Centre de Tractament Epidemiològic de la capital, Bangui, s’ocuparia dels possibles casos, mentre que l’Institut Pasteur processaria les mostres dels casos sospitosos. El responsable de l’agència sanitària de l’ONU alertava que calia “continuar vigilants”.