El Decret 121/2010, que estableix els drets i els deures dels alumnes i les normes de convivència en els centres docents no universitaris sostinguts amb fons públics de les Illes Balears, estableix que la suspensió del dret d’assistència al centre és per un període d’entre 4 i 22 dies lectius. Durant aquest temps, l’alumne ha de fer les tasques acadèmiques encomanades pels seus professors per no interrompre el procés formatiu. El reglament d’organització i funcionament del centre ha de determinar com es farà el seguiment i la supervisió d’aquest procés, com també la persona que s’encarregarà de dur-lo a terme i establir un horari de visites de l’alumne al centre.
Un de cada 18 alumnes d’institut ha estat expulsat com a mínim un cop
El curs passat es va aplicar aquesta mesura disciplinària 5.642 vegades, un 10,9% menys que el curs anterior i un 0,4% més que el 2016-2017
![Un de cada 18 alumnes d’institut ha estat expulsat com a mínim un cop](https://static1.ara.cat/clip/587f1acb-c195-41a3-b60f-1727f959cb7a_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
Palma“Dins el sistema escolar, l’expulsió d’un dels components suposa un cert fracàs”, asseguren Marta Escoda i Jaume Font a Reflexions sobre l’expulsió d’alumnes a les Illes Balears. Aquest article d’investigació forma part de l’Anuari d’Educació 2019, que serveix com a full de ruta per a la comunitat educativa. L’esmentat ‘fracàs’ es va produir a les Balears 5.642 vegades el curs passat i afecta majoritàriament els instituts públics de Secundària, on un de cada 18 alumnes ha extat expulsat com a mínim un pic.
Veus expertes en pedagogia i representants dels pares dels alumnes coincideixen que cal revisar l’aplicació de mesures disciplinàries als centres educatius. Escoda, directora de l’Institut per a la Convivència i l’Èxit Escolar (Convivèxit), troba que “el nombre d’expulsions que tenim és excessiu”. És per aquest motiu que la Conselleria d’Educació treballa per canviar cap a una metodologia menys punitiva. “Apostam pel model restauratiu”, diu Escoda. En aquest sentit, explica que se cerca el desenvolupament d’habilitats socials i emocionals, la cohesió del grup, la creació d’espais per donar veu als alumnes i les polítiques preventives. L’etimologia de la paraula ‘expulsar’ “implica l’acció d’empènyer, de llançar algú d’un interior a un exterior”, assenyala Escoda a l’article, però sobretot remarca que sancionar no afecta només a qui és castigat, també trastoca el benestar del lloc d’on ha estat expulsat, ja que els responsables no han estat capaços de configurar-hi “un marc segur”.
Com es viu a casa
Miquel Àngel Guerrero, director de la Federació d’Associacions de Pares i Mares d’Alumnes, FAPA Mallorca, que inclou més de 200 associacions, explica que “la vivència de l’expulsió és molt negativa per a les famílies. És un rebuig del sistema educatiu o d’aquell centre cap a un alumne. És caminar cap a la irrecuperabilitat”. Guerrero assenyala que moltes vegades “són famílies amb grans dificultats per atendre els infants per la seva situació personal i, si no troben suport en els professionals, feim passes cap enrere”.
Disciplina en xifres
Tal com s’ha mencionat, als centres de les Balears es varen registrar 5.643 expulsions el curs 2018-2019. Aquesta dada implica una baixada d’un 10,9% respecte del curs anterior (692 expulsions menys), però també una pujada d’un 0,4% respecte del 2016-2017 (22 expulsions més). Les expulsions es produeixen la majoria de vegades en instituts públics d’ESO (4.832 expulsions de 2.266 alumnes). “Un 5,6% dels alumnes dels instituts, és a dir, un de cada 18 estudiants, ha estat expulsat com a mínim una vegada durant el curs passat”, diu Escoda. Als centres concertats s’han registrat 621 expulsions, que afectaren 390 alumnes. A Primària, 166, per un total de 102 infants. I als centres d’FP han estat 21, que han afectat 14 alumnes. “No és que siguin molts, el que passa és que ho fan moltes vegades. És més una cultura del centre, en concret de com el centre educatiu gestiona la convivència, de què fa davant d’un conflicte”, assenyala la directora de Convivèxit.
On sí que hi ha hagut un canvi significatiu és en el nombre d’amonestacions. El curs 2018-2019 n’hi va haver 10.000 menys que l’anterior: de 53.387 es va passar a 43.454. Respecte del curs 2016-2017, la davallada no és tan significativa, ja que la direcció dels centres va prendre aquesta decisió en 47.788 casos. Els expedients disciplinaris també s’han reduït considerablement durant els darrers anys.