Guia per tornar a la feina després de les vacances i no morir en l’intent
Els experts recomanen fixar-se objectius realistes i mirar de mantenir hàbits saludables per rebaixar l'estrès
![Oficines amb gent que hi treballa.](https://static1.ara.cat/clip/1dcda3d2-0099-4ee8-96f7-f41123a26c1d_16-9-aspect-ratio_default_0_x2244y361.jpg)
BarcelonaLa paraula treball, etimològicament, prové de tripalium, un instrument de tortura que es va popularitzar durant l’Imperi Romà. Convé recordar-ho en unes dates en què el retorn a la feina després de les vacances es converteix en molts casos en un veritable tràngol per a molts treballadors que havien trencat amb la rutina durant el descans estival.
L’ARA ha volgut contactar amb dos professionals per oferir consells per fer més suportable el trànsit a la quotidianitat laboral i encaixar aquest retorn a l’ocupació. No obstant això, el catedràtic de psicologia del treball i les organitzacions Joan Boada, de la Universitat Rovira i Virgili, fa un recordatori que és important recordar en aquesta situació: “La creença que el treball és una situació pesant i poc motivant, que retornar-hi és fer un dol, és una premissa falsa per a un gruix de la població”. Segons explica aquest expert, per a moltes persones la feina és un espai “de creativitat, de motivació, d’emancipació i de realització”.
El mateix Boada admet que per als que veuen la feina com una activitat “feixuga”, “tornar serà un xoc, pujarà l’estrès, la fatiga i la incomoditat”. Amb tot, aquestes són algunes de les pautes que podem seguir en cas que visquem aquest salt del descans a la feina amb inquietud.
Retorn als companys
La professora i investigadora d’EADA Business School Aline Masuda explica que és important aprofitar la primera setmana de retorn a la feina per “reconnectar amb els companys” per fer més fàcil l’adaptació i gaudir d’una de les millors parts de totes les feines.
Grans dosis de realisme
La mateixa professora Masuda recomana també als treballadors que tornin a la feina després de les vacances que no tinguin “expectatives exagerades” per als primers dies. “No pots dir-te «Arribaré i el primer dia respondré tots els e-mails»”, explica. Creu que per estimular la motivació cal establir objectius a curt termini, que siguin assolibles sense ser massa senzills. Boada, per la seva banda, demana ser conscient que l’estiu no canvia problemes estructurals a la feina: “Si un treballador va deixar problemes al juliol, els retrobarà al setembre”, reflexiona.
Tornar a la rutina
L'experta admet que la nul·la coherència entre horari escolar i vacances suposa un dels principals problemes per fer suportable el retorn a la feina. Masuda creu que és molt important per al treballador poder tornar a la rutina dels mesos laborables per poder rebaixar l’estrès, i apunta que les famílies amb nens en edats escolars ho tenen difícil. La professora d’EADA recorda que el factor familiar és decisiu, i que de vegades, fins i tot, pot ser negatiu durant les mateixes vacances: “De vegades la gent torna del descans més estressada, pels nens, la família o la logística dels avions”.
Hàbits saludables
El pla de xoc per entomar positivament el retorn a la feina també implica seguir hàbits saludables, que són recomanables durant tot l’any però especialment en aquest moment. Entre aquestes activitats, els experts consultats citen fer esport. “Amb l’activitat física es tolera molt millor qualsevol desavinença al treball”, explica el catedràtic de la Rovira i Virgili. Masuda, per la seva banda, també cita dormir bé i mirar de menjar sa per reduir els nivells d’estrès.
Prendre paciència
Els experts consultats conviden a aplicar, també en aquest moment especialment delicat del retorn a la feina, hàbits que són recomanables en qualsevol altre moment de l’any. D’una banda, conviden els treballadors a relativitzar els problemes, i de l’altra, a no endur-se’ls cap a casa. “Una cosa és la feina i una altra cosa és la família i la vida personal”, recorda Boada.
Si tot plegat no resulta, aquest expert recorda que hi ha una altra qüestió que és important tenir sempre al cap: dedicar temps a l’ocupabilitat del treballador. És a dir, a pensar de quina manera el treballador pot millorar el seu perfil professional de cara a tenir accés a millors feines on el seu benestar professional pugui millorar.