El ionqui dels diners exculpa Alfonso Rus i nega que a la Diputació de València hi hagués falsos treballadors
La declaració dels dos exdirigents es contradiu amb les confessions dels empleats, que admeten que la seva relació laboral era fraudulenta
![L'expresident de la Diputació de València Alfonso Rus (e) i l'exgerent d'Imelsa i autobatejat com 'ionqui dels diners', Marcos Benavent, durant el judici pels falsos treballadors de l'ens provincial.](https://static1.ara.cat/clip/f3b12987-a872-4993-9394-6f1e00a0345c_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
ValènciaNo hi havia falsos empleats i l'expresident de la Diputació de València, Alfonso Rus, no va participar en la contractació dels treballadors. Ha estat el baló d'oxigen que l'exgerent de l'empresa pública Imelsa -dependent de la corporació provincial-, Marcos Benavent, ha llançat al seu excap aquest dijous en una nova sessió del judici per les peces B i F del cas Taula. Al mateix temps que ha exonerat Rus, l'autoanomenat ionqui dels diners ha defensat la seva gestió assegurant que els empleats sospitosos sí que treballaven. Unes paraules que contradiuen les de deu empleats que dimecres van reconèixer -com ja havien fet prèviament després de tancar un pacte amb la Fiscalia- que la seva relació laboral era fraudulenta.
Aquest dijous, el primer que ha declarat ha estat Alfonso Rus, que s'ha desentès de la gestió d'Imelsa i de Ciegsa -entitat de la conselleria d'Educació, Cultura i Esport- i ha negat haver ordenat la contractació de falsos treballadors -persones que cobraven tot i no anar al lloc de treball-. El també expresident del Partit Popular de la província de València, que s'enfronta a una petició de 12 anys de presó pels delictes de pertinença a organització criminal, malversació de cabals públics, prevaricació administrativa i falsedat en document oficial, tan sols ha contestat les preguntes dels seus advocats i ha insistit que durant la seva etapa al capdavant de la institució -del 2007 al 2015-- no prenia decisions en les contractacions.
Rus també ha defensat que les seves atribucions a Imelsa estaven cedides a un diputat, el d'Empreses, i ha assegurat que quan ell va arribar a la institució, a l'empresa pública va retirar totes les targetes de crèdit i va reduir -de 200.000 a 50.000 euros- l'import màxim dels contractes sense concurs públic. L'expresident de la Diputació ha afirmat que no se l'informava de les activitats a Imelsa perquè "per això hi havia el conseller delegat". Sobre Ciegsa, ha manifestat que no hi tenia res a veure: "Jo només ordenava els que estaven al meu càrrec, a la Diputació i a l'Ajuntament de Xàtiva, res més. Jo responc d'eixa gent. Del que contractaven els altres no responc".
Quan li han preguntat si va contractar falsos treballadors a Imelsa, com l'exjugador de l'Olímpic de Xàtiva Miguel Ángel Mullor, l'exdirigent conservador ha contestat que "mai". "Tots els que he contractat han sigut per al gabinet de la Diputació, no per a Imelsa. I els que eren al meu gabinet venien cada dia, de 9 a 21.30 hores. Els que eren amb mi o treballaven així o se n'anaven al carrer".
Benavent: "No hi havia treballadors zombis"
Durant el seu testimoni, Marcos Benavent -ja condemnat en la primera peça del cas Taula- ha assegurat que mai va contractar ningú per ordre d'Alfonso Rus o del seu cap de gabinet Emilio Llopis, i ha afirmat que si hagués sabut que hi havia treballadors "zombis" hauria presentat la dimissió.
També ha defensat que tots els assessors contractats treballaven, encara que no tenien cap motiu per fer-ho a les oficines d'Imelsa. En concret, ha dit que no anaven a la seu de l'empresa perquè no hi havia espai físic. Benavent ha assegurat que les feines d'aquestes persones eren diverses i que s'exercien, sobretot "in situ, a la zona de més incidència, que podia ser a València o en una comarca". També ha afegit que no es feia un seguiment de la feina d'aquests assessors que, segons ha dit, "mai havien fitxat ni tenien control d'horaris".
Les confessions dels treballadors: els contractes eren una "pantomima"
El testimonis d'Alfonso Rus i Marcos Benavent es contradiuen amb els d'una desena d'empleats, que en la sessió de dimecres van reconèixer que cobraven sense anar a treballar. Així ho va afirmar, per exemple, José Estarlich, que va ser testaferro de Marcos Benavent. Estarlich va qualificar la seva relació laboral de "pantomima". "El contracte era perquè tingués més temps lliure amb què fer gestions personals i per a Benavent", va detallar, a més de reconèixer que per aquesta tasca va cobrar 14.340 euros de l'ens públic.
També va confessar el futbolista Miguel Ángel Mullor, jugador de l’Olímpic de Xàtiva, el club presidit per Alfonso Rus. “Tenia contracte al club, però cobrava d’Imelsa com a futbolista”, va declarar. Un altre processat que va admetre els fets va ser Manuel Gómez Pérez, que va ser contractat per l’empresa pública Ciegsa -dedicada a la construcció de centres educatius-. Gómez Pérez va reconèixer que “on feia majorment la faena era a la seu del PP” i que a canvi va rebre 18.866 euros entre els anys 2005 i 2009.