Les praderies marines eliminen grans quantitats de nitrogen inorgànic del medi, segons un estudi
Es tracta d'un treball publicat a la revista 'Diversity' i desenvolupat per un equip científic del Grup d'Ecologia d'Angiospermes Marines de l'Institut Espanyol d'Oceanografia
![Praderies marines](https://static1.ara.cat/clip/025b3d34-c257-4d7f-869e-b529e8018a18_16-9-aspect-ratio_default_0.png)
PalmaUn nou estudi publicat a la revista Diversity i desenvolupat per un equip científic del Grup d'Ecologia d'Angiospermes Marines de l'Institut Espanyol d'Oceanografia (IEO-CSIC) ha demostrat que les praderies de la fanerògama marina Cymodocea nodosa i la macroalga Caulerpa prolifera, espècies dominants a la llacuna costanera de la mar Menor, són capaces d'eliminar grans quantitats de nitrogen inorgànic del medi.
Concretament, aquest nitrogen inorgànic és acumulat en els seus teixits, fet que n'inhabilita temporalment l'ús per algues oportunistes relacionades amb els processos d'eutrofització, segons fonts de l'IEO-CSIC.
"Quan es produeixen fortes aportacions de nutrients, aquestes praderies poden funcionar com a biofiltres naturals i evitar efectes adversos a l'ecosistema", tal com ha explicat Jaime Bernardeau, investigador de l'IEO i autor del treball. L'estudi posa de manifest l'important paper que les praderies marines tenien a la mar Menor abans que desapareguessin el 2016 i com, després d'això, l'ecosistema va perdre un dels principals mecanismes que garantien la resiliència del sistema.
Per arribar a aquestes conclusions, els científics dissenyaren un experiment per estudiar com ambdues espècies són capaces d'absorbir i incorporar en els seus teixits el nitrogen inorgànic. Recolliren exemplars en diverses zones de la llacuna i els replantaren en el laboratori simulant les condicions naturals.
Les plantes es cultivaren sotmeses a diferents concentracions de nitrat i amoni per després realitzar una anàlisi isotòpica dels teixits i calcular la quantitat absorbida de cada nutrient. Per posar a punt aquestes tècniques, es va comptar amb la col·laboració d'investigadors de la Universitat Autònoma de Baixa Califòrnia.