Sílvia Munt: «'Olvidado rey Gudú' és molt millor que 'Joc de trons'»
L'actriu i directora recomana l'obra mestra d'Ana María Matute
![Sílvia Munt a la seva casa de Valldoreix](https://static1.ara.cat/clip/49b0d7f5-f328-406d-bcef-4802ae960790_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
BarcelonaL'actriu i directora Sílvia Munt estava embarassada de la seva filla quan va començar a llegir l'obra mestra d'Ana Maria Matute, Olvidado rey Gudú, que considera una de les grans novel·les del segle XX. Ara ja és àvia, però el llibre encara l'acompanya. "Sempre el tinc a prop", diu. "És un llibre que necessito llegir de tant en tant, com Les petites virtuts de Natalia Ginzburg", confessa. Per a Munt, tant Matute com Ginzburg o Rodoreda són "dones amb una intel·ligència finíssima i una manera d'entendre la vida a la qual em sento propera".
Ana María Matute trena a Olvidado rey Gudú, publicada el 1997, tot d'històries fantàstiques, personatges i faules ambientades al mític regne d'Olar. "És una metàfora de la humanitat –afirma Munt–. Sembla que estàs llegint una obra gairebé poètica d'aventures, i és divertidíssima. Té aquesta mateixa barreja d'innocència, intel·ligència i cinisme que tenia Matute, i et va portant durant gairebé mil pàgines a un món que coneixem molt bé: el Nord misteriós, l'Est inhòspit, el poder, l'amor, la mort... Hi és tot, al llibre".
Munt, que va estrenar fa uns mesos Las buenas compañías, admet que no s'atreviria a portar al cinema una novel·la tan desbordant com Olvidado rey Gudú. "Jo no m'hi veig, requereix una predisposició al desplegament de muntatges i mitjans que jo no tinc –admet–. Però sí, es podria adaptar. Si s'ha fet amb Joc de trons, per què no amb Olvidado rey Gudú? A més, per a mi molt millor, perquè no hi ha bons ni dolents i tothom té les seves raons humanes i comprensibles. És dura i meravellosa, una descripció poètica i fidedigna del pitjor de la humanitat".
Curiosament, el primer contacte de Munt amb l'univers de Matute va ser amb una novel·la anterior, El paraíso inhabitado, i aquesta sí que voldria portar-la al cinema: "Ho vaig intentar fa un temps, però el projecte es va acabar quedant en un racó. És sobre el fill d'una ballarina clàssica que se'n va de casa i el deixa amb la minyona. No és una història fàcil d'adaptar, però algun dia ho faré".